Et kjent varemerke er gjerne resultat av betydelig innsats i tid og ressurser, og kan representere store verdier for din virksomhet. For å få maksimalt ut av disse verdiene, og for å beskytte virksomheten mot konkurrenter, bør du sørge for at varemerket er beskyttet. En varemerkeregistrering er det mest effektive virkemiddelet for å forsvare seg mot konkurrenter som legger seg for nære din virksomhets varemerke.
Hva er et varemerke, og har du enerett til det?
Et varemerke er et kjennetegn som identifiserer din virksomhets varer eller tjenester i markedet, typisk et navn, en figur eller en logo. Varemerket skiller dine varer og tjenester fra dine konkurrenters, og signaliserer hvilken kvalitet dere tilbyr.
Din virksomhet har imidlertid ikke uten videre enerett til å bruke varemerket, noe som i praksis kan by på utfordringer dersom en konkurrent tar i bruk et varemerke som kan forveksles med ditt. Dette kan svekke din posisjon i markedet, og uten enerett til varemerket, kan det være vanskelig å forsvare seg mot en slik praksis.
Hvordan oppnå beskyttelse i form av enerett
Enerett til et varemerke (og dermed beskyttelse av varemerket) og oppnås på to ulike måter:
- Gjennom registrering (ved søknad), eller
- gjennom innarbeidelse (ved særskilt bruk)
En varemerkeregistrering er det mest effektive virkemiddelet for å forsvare seg mot konkurrenter som legger seg for tett opp til din virksomhets varemerke. Med en varemerkeregistrering får du et skriftlig bevis på at du har enerett til å bruke varemerket. Du står derfor sterkere dersom du får behov for å hindre andre i å bruke varemerket i strid med dine rettigheter.
Enerett til varemerket kan også oppnås ved at varemerket innarbeides som et særlig kjennetegn for virksomhetens varer eller tjenester. For å oppnå beskyttelse på denne måten er det krav om en fast, langvarig og intensiv bruk av varemerket, og det stilles strenge dokumentasjonskrav. Ved en eventuell tvist, kan det by på utfordringer å bevise at du har enerett, og varemerkeregistrering er derfor en sikrere vei å gå.
Les også: Forretningshemmeligheter - slik er de vernet
Søknad om varemerkeregistrering
Varemerker vernes nasjonalt i hvert enkelt land. En varemerkesøknad må derfor sendes til den nasjonale registreringsmyndigheten i det landet du ønsker å beskytte virksomhetens varemerke (se nedenfor om internasjonal registrering). I Norge er det Patentstyret som mottar søknadene og vurderer om varemerket kan registreres.
Ved søknad om varemerkerett må du innlevere én søknad for hvert varemerke som ønskes registrert. Det betyr at du for eksempel må levere én søknad for å registrere et navn eller ord (ordmerke) og én søknad for en logo bestående av både tekst og figur (kombinert merke). Det er også viktig at du utformer søknaden korrekt, slik at du oppnår best mulig vern dersom søknaden innvilges. Dette kan være tidkrevende og reiser en rekke spørsmål. Det er derfor en fordel at noen som har innsikt i varemerkerett håndterer prosessen.
Vilkårene for varemerkeregistrering
Det er i hovedsak to vilkår som må være oppfylt for å få varemerket registrert:
- Det må ha særpreg, og
- det må ikke være beskrivende
Som en fellesbetegnelse for disse to vilkårene sier man gjerne at varemerket må være tilstrekkelig distinktivt.
At varemerke må ha særpreg innebærer at det må være egnet til å skille virksomhetens varer og/eller tjenester fra andres. Det må i praksis tiltrekke en viss oppmerksomhet. Satt på spissen, vil for eksempel enkle figurative utforminger som en strek eller en prikk, ikke oppfylle kravet til særpreg. Det kreves noe mer som gjør at merket fester seg i erindringen hos kundene.
At et varemerke ikke må være beskrivende innebærer at det ikke må beskrive de varene og/eller tjenestene det søkes registrert for. En virksomhet som selger bakevarer, vil for eksempel ikke få registrert ordet «BRØD» som et varemerke for virksomheten. En elektriker derimot, vil sannsynligvis kunne registrere ordet «BRØD» som et varemerke fordi det ikke beskriver deres varer og/eller tjenester.
Les også: Domenenavn og rettighetskonflikter - har du sikret deg?
Fantasiord gir sterke varemerker
Varemerker som består av fantasiord, er gjerne sterke varemerker. Dette er ord som fester seg i erindringen hos kundene og gir varene og/eller tjenestene identitet. Typiske eksempler på dette er varemerker som «FREIA» og «IKEA».
Dersom du har et varemerke som består at fantasiord vil du ha betydelige større sjanser for å få varemerket registrert som et ordmerke. Hvis du i tillegg legger til særpregede grafiske elementer, vil du ikke bare kunne få enerett til ordet, men også enerett til logoen (det kombinerte merket) som helhet.
Fordelene ved å ha enerett til et varemerke
Å ha et beskyttet varemerke ved å ha enerett til å bruke det har en rekke fordeler. I tillegg til at du står sterkere i en eventuell varemerkekonflikt, kan virksomheten bli mer attraktiv for potensielle investorer og samarbeidspartnere. Varemerket vil også kunne lisensieres mot vederlag, og i tillegg kan det påvirke salgssummen dersom du en dag skal selge virksomheten videre.
Ved å levere inn en varemerkesøknad vil Patentstyret, i tillegg til å vurdere om varemerket er tilstrekkelig distinktivt, vurdere om ditt varemerke kan forveksles med tidligere registrerte varemerker. På den måten får du en vurdering på om ditt varemerke kan krenke andres rettigheter. Det er en fordel å få svar på dette tidlig, før du har brukt for mye tid og ressurser på å markedsføre varemerket, i tillegg til at du kan avverge en potensiell konflikt eller et erstatningskrav.
I forlengelsen av dette, vil du med en varemerkeregistrering, også hindre at konkurrenter får et forvekselbart varemerke registrert (og dermed oppnår enerett) før deg. Det er verdt å merke seg at Patentstyret, ved vurderingen av om et varemerke kan registreres, ikke kan granske varemerker som eventuelt måtte være innarbeidet. For å sikre at du er først ute, bør du derfor sørge for å registrere varemerket ditt først – slik at du slipper bevisproblematikken ved en eventuell konflikt i ettertid.
Varemerkeregistrering i andre land
Skal du søke om varemerkeregistrering i andre land enn Norge, har du i praksis tre muligheter:
- Søke i hvert enkelt land
- Søke gjennom en EU-søknad
- Søke gjennom en internasjonal søknad (WIPO)
Dersom du bare ønsker varemerket registrert i noen få land, kan du sende en varemerkesøknad direkte til det enkelte lands registreringsmyndighet – på samme måte som du sender søknad til Patentstyret i Norge. Det kan imidlertid være både tidkrevende og utfordrende å søke på denne måten hvis du ønsker varemerket registrert i mange land.
Skal varemerket registreres i flere EU-land, kan du gjennom én søknad til EUIPO (European Union Intellectual Property Office) søke i alle medlemslandene i EU (omfatter ikke EØS-land). Ulempen med en slik søknad, er at et registreringshinder i ett land, går ut over registreringen i alle landene, slik at søknaden eventuelt må gjøres om til nasjonale søknader i hvert enkelt land, noe som vil både forsinke og fordyre søknadsprosessen.
Om varemerket skal registreres i flere land, kan du også sende én felles internasjonal søknad til WIPO (World Intellectual Property Organization) og dermed søke i flere land samtidig. I praksis sender du den internasjonale søknaden til Patentstyret, som så sender den videre til WIPO, og du benytter en norsk søknad som basissøknad for den internasjonale søknaden. Sender du den internasjonale søknaden innen 6 måneder, vil du også få såkalt prioritetsrett fra den norske søknaden ble innlevert.
Hva bør du gjøre nå?
Ofte opplever vi at selv virksomheter som er godt etablert i markedet, hverken har registrert sitt varemerke eller har varemerkespørsmål som en integrert del av sin forretningsplan. Ikke sjeldent fører det til konflikter som enkelt kunne vært avverget på forhånd.
Uansett om din virksomhet er på et tidlig stadium, eller om dere er godt etablert i markedet, bør du vurdere mulighetene og behovet for å få ditt varemerke registrert, og eventuelt ta kontakt med noen som har innsikt i varemerkerett for bistand. Det kan vise seg å bli en av virksomhetens viktigste investeringer.
Artikkel først publisert 7. januar 2020, sist oppdatert november 2022.
![avatar](https://respons.magnuslegal.no/hs-fs/hubfs/Bilder%20av%20ansatte/Elisabeth%20Cramer_ny.jpg?width=290&name=Elisabeth%20Cramer_ny.jpg)